Throwback story: Obliehanie Teldrassilu
Zilfin
spolu s dalšími dvěma Tauřími druidy prováděli rituál obnovy. Ze země před nimi
vycházeli arkánové hvězdy a poničené stromy se pomalu obnovovali, jako by
chytili novou chuť k životu. Xavius a jeho Nightmare nadělali mnoho škod, které
po jeho smrti nezmizeli. Spousta zničených zemí, přírody i ztracených duší,
které potřebují pomoc všude napříč Azerothem. Les Val'shara patří k nejvíce
poškozeným.
![](https://5178e1e519.cbaul-cdnwnd.com/4f951834a6eba3c20dec5842387c50b1/200000054-c7b81c7b83/phillip-zhang-x-root-paintover.jpg?ph=5178e1e519)
![](https://5178e1e519.cbaul-cdnwnd.com/4f951834a6eba3c20dec5842387c50b1/200000053-8672586727/anthony-avon-tree-4-done-small.jpg?ph=5178e1e519)
Zelená mítina, v dálce les, fialovomodrá
obloha, průzračné tyrkysové jezero. Ve středu mítiny stojí několik vysokých
kamenů a uprostřed kamenný stůl. Všude okolo stáli skupinky taurenů a trollů
všichni v tradičních róbách barev Cenarion Circle, nebyl tam však ani jeden
noční elf ani worgen.
Zilfim se podezřele rozhlížel "je to past, nikde žádný Alík, chtěj nás všechny pobít jako pomstu za to co se teď děje."
Fin se na
něj nedůvěřivě podíval "to by neudělali, ne mezi druidy."
Oči všech
spočinuli na postavě přicházející z ranní mlhy, mohutná vysoká s velkými rohy. Všichni
věděli co je to za stín, Arcidruid Hamuul Runetotem. Kráčel hrdě se vztyčenou
hlavou, jako by žádná válka nebyla.
Přišel a stoupl si před kamenný stůl a
začal "šešlo se vás tu víc než jsem očekával" všichni druidi se
rozhlédli kolem sebe. "jsme ve svízelné situaci" pokračoval Hamuul.
"Jak všichni víte Sylvanas Windrunner obléhá Teldrassil a vy všichni jste
se z nějakého důvodu rozhodli nezapojovat se do tohoto nesmyslného
vraždění." ukončil Hamuul. Vydechl, sklopil zrak, po chvíli mlčení se znovu podíval na ostatní, nedechl se a pokračoval "Arciduid Stormrage prohrál
souboj s Warlordem Saurfangem, je těžce zranený, ale přežil. Díky matce
zemi, že je Varok Saurfang čestný bojovník. Nicméně k věci." Znovu se
nadechl. "To co po vás žádám, vám nemůžu přikázat. Teldrassil je v plamenech a
Elfí hlavní město, Darnassus, se hroutí, pořád v něm ale žije mnoho nevinných
lidí, kteří zbytečně zemřou. Byl bych vděčný za každou duši, která by pomohla
zachraňovat lidi z těchto hořících ruin"
Hamuul se odmlčel. Všichni po
sobě nevěřícně pokukovali. Zilfim a Zilfin se na sebe podívali a oba naráz
udělali krok vpřed.
Zilfin řekl hrdě "my pomůžeme".
Po nich se
přidali další čtyři taureni a další a další. Dokud nesouhlasili všichni přítomní
druidi. Hamuul jim poděkoval za účast a požádal o mlčení o tomto sněmu před
ostatními členy frakce i před druidy co nejsou členy Cenariova kruhu.
![](https://5178e1e519.cbaul-cdnwnd.com/4f951834a6eba3c20dec5842387c50b1/200000055-3a92f3a931/Teldrassil1.jpg?ph=5178e1e519)
PEKLO,
jsme v samotném pekle. To byly první myšlenky Zilfina, když uviděl, jak kdysi
překrásné lesní město, hoří. Všude ležela mrtvá ohořelá těla zvířat i elfů, ne
jenom válečníků ale i žen a dětí. Tolik smrti, která nebyla nutná. Hamuul
organizoval evakuaci, rozdělil druidy do skupin, vždy ochránce a léčitele a
všem důrazně doporučil pohybovat se opatrně a co nejméně viditelně, protože
jednak jsme stále Horda na území aliančního města a navíc se tu mohli
pohybovat zabijáci.
Všichni druidi přikývli a vydali se po městě pomoct zachraňovat
elfy. Fim je léčitel a Fin ochránce, tak šli spolu. Plížili se spolu ulicemi a
viděli všude kolem sebe smrt. Viděli běžet veverku, které hořel ocas. Křičela
bolestí. Fim se nevydržel nečinně dívat na utrpení, vyběhl ze stínů, uklidnil
veverku, aby mu dala šanci si nechat pomoct, uhasil ji ocas a pomocí síly
přírody ji zbavil bolesti. Vzal veverku a uložil ji bezpečně do ruksaku. Fin
viděl jak se zašustily ohořelé větvičky něčeho, co kdysy bývalo křoví, směrem k
jeho bratrovi. Ve formě šavlozubého tygra vyskočil ze stínů a chňapnul drápami
po něčem, co se po chvíli objevilo jako nemrtvý vrah, rychlým mávnutím lapou s
drápy mu oddělil hlavu od zbytku těla. Hlava se bezmocně odkutálela několik
metrů daleko a tělo se zhroutilo na místě. Podíval se na bratra, ten zpět na něj a
pokývnutím se vrátili do stínů a pokračovali do budovy, do které je Hamuul
poslal. Uvnitř byla vysoká elfka, o dost vyšší než oba trollové.
![](https://5178e1e519.cbaul-cdnwnd.com/4f951834a6eba3c20dec5842387c50b1/200000056-6f6d76f6da/14356-burning-of-teldrassil-fan-art.png?ph=5178e1e519)
Z očí ji vyzařovala nenávist, a zlost, ale i strach a smíření. V náručí držela malé elfí miminko a za ní se krčilo jedno o trochu starší dítě. Fim se zhmotnil a nastavil ruku směrem k elfce, že země před ním vyrostl kořen na jehož konci se objevily dva květy Peacebloomu, nebo také známé jako květy míru. Položil je před sebe a kývnul na elfku s dětmi aby ho následovali, a proměnil se v majestatného jelena. Fin se proměnil také. Elfka byla ostražitá, ale neměla na výběr, oheň postupoval rychle, nasedla si na záda jednoho z jelenů a pevně sevřela své dítě. Druhé dítě si sedlo na menšího jelena a chytlo se ho kolem krku. Oba druidy i s pasažéry klusem vyběhli z budovy a utíkali na předem domluvené místo. Kličkovali mezi ohněm a místem kde by se mohli schovávat nemrtví zabijáci. Nakonec přiběhli k místu, kde už čekali elfí mágové a teleportovali zraněné a bezbrané do Stormwindu. Když přiběhli, lehli si aby si elfka mohla slést, dítěti přišel pomoct dospělý vzrostlý elf v fialovo-červené róbě. Fin z něj měl strach. Když elf dítě sundal a vedl ho k ostatním kývl děkovně na Fina a šel dál. Oba druidi se opět ponořili do stínů a utíkali zpět do města.
Probíhali městem, do další budovy, kterou jim
řekl Hamuul, vedle nich se zřítila dvoupatrová obytná budova. V dálce
viděli jak trollí druid spolu s elfím chytly do kořenů nemrtvého zabijáka, kořeny ovládané elfem mu obmotaly pas a nohy, kořeny trolla mu
obmotaly hrudník, ruce a hlavu. Druidi se podívali na sebe a pak oba na
nemrtvého a v tu chvíli začali kořeny táhnout od sebe a nemrtvého celkem
snadno rozpůlili. Elf se po té rozeběhl do hořících útrob obrovské budovy,
která vypadala jako sál. Troll ho obratně následoval. Fin a Fim běželi dál a
v další ulici zahnuli do prava a oba dva se zarazili. Před nimi stálo 6
nemrtvích s kušemi a mířili na několik elfů, všimli si, že tam jsou dva
neozbrojení vysocí elfí muži, jedna žena a díte. Undead úplně vpravo vydal
rozkaz a všichni naráz vystřelili, celá skupinka popadala křečovitě
k zemi, elfí žena se ještě chvíli na zemi zmítala bolestí než naposledy
vydechla.
Fin, ve formě tygra, vystrčil drápy odhodlaný se na ně vrhnout, když ho
Fim zastavil a řekl "už jim stejně nepomůžeš, akorát skončíš jako oni, musíme
dál!"
Zilfin se na něj nevěřícně podíval, zda to myslí opravdu vážně.
Fim mu
pohled opětoval a říká "nečum na mě tímhle tónem mon, mě se to taky nelíbí,
ale musíme zachraňovat ty, co jsou ještě naživu a bez povšimnutí!!" zdůraznil.
Po
proplížení další ulicí přišli k označenému domu, byl mnohem větší než
ostatní okolo. Opatrně vešli dovnitř a zarazili se, uvnitř byla postarší elfka
a kolem po ozdobené místnosti se pohybovalo možná 12 dětí, nešlo to spočítat. Fin
si pamatoval jednu větu elfsky, kterou řekl dřív, než Fim vykouzlil peacebloom "aman iL'ama."
Fim se na něj překvapeně podíval. A podal květ elfce, která ho
s plnou důvěrou vzala. Fin i Fim věděli, že je naráz nezachrání všechny,
tak se rozhodli je odvést do blízkého parku, kde by mohli být relativně
bezpečněji, než v domě. Fin se proměnil v jelena a lehl si na zem,
Fim a elfka na něj posadili tři děti. Fim vyndal ze sumky kousek provazu a
přivázal děti k jelenovi, aby cestou nespadli. Poté podal špagát elfce a
proměnil se v jelena také, elfka na něj posadila další tři děti a
přivázala je k němu stejným způsobem jako Fim před tím. Vydali se oklikou
kolem města, aby byly co nejvíc v bezpečí. Děti měli veliký strach, všude
byl slyšet křik elfů i nářek zvířat, špatně se dýchalo kvůli všemu dýmu.
Když doběhli na shromáždiště, okamžitě k nim přiběhl elf, odvázal děti a
pomohl jim slézt. Fim si vzal provaz od elfa a okamžitě se vydali zpět pro
zbytek dětí. Už několik metrů od místa, kde je nechali schované, byl cítit
zápach krve a jak se blížili viděli tu spoušť. Všude krev, některé tělíčka
rozsekaná, nekterá prošpikovaná šipkami. Ani žena neunikla. Všichni byli mrtví.
Stromy a keře kolem byli zapálené. Fin jako tygr samým naštváním vydal hrozivý
výkřik.
Fim po něm okamžitě skočil a srazil ho k zemi "seš normální?
Chceš aby sem přišli a zmasakrovali nás stejně?"
Fin se proměnil zpět a
naštvaně říká "ať přídou, zabiju je!"
Fim mu dal facku "jasně postavíš se sám
elitním zabijákům Sylvanas, přemýšlej trochu!" Když se Fin trochu uklidnil, uzdravil
mu Fim popálenou nohu a vydali se městem k další budově.
Rozbřesk se blížil, když se po Darnassusu
začali objevovat nemrtví, kteří rozmístovali všude po městě sudy s výbušninami.
Druidi varovali každého, koho potkali, když odnášeli poslední štastlivce,
kterým tím dali další možnost žít. Po odevzdání se proměnili do své normální
trollí formy a pomalu šli k nejbližšímu mágovi. Ten je brzy postřehl, ale
Zilfim pohotově ukázal květ míru aby je mág nezabil na místě. Ani jeden nevěděl
jak elfy varovat před výbuchem. Tak jim ukazoval rukama a gesty, že chce Sylvanas vyhodit město do vzduchu. Mág to očividně pochopil. Vyděšeně křičel
něco na ostatní elfy, kteří začali kouzlit teleporty, navzdory vyčerpaní, rychleji. Trollové se na sebe navzájem podívali, oba se proměnili v sovy a
odletěli zpět do Moonglade. Po přistání se sešli s několika tauřími a trollími
druidy, kteří s nimi pomáhali s evakuací, bylo jich tam však míň než před tím.
Jeden popalený tauren se zeptal "kde jsou ostatní? Nestihli to?"
Jiný tauren s ulomeným rohem hned odvětil "Mauhee a Nohaan to nezvládli,
zhroutil se na ně hořící dům."
Jiný podezdřele tmavý troll Zen'leth zvedl
hlavu a se smutným výrazem řekl "Zilchax dostal otrávenou šipku od zabijáka do srdce."
Zilfim chtěl všem zvednout sebevědomí "Dnes
jsme zachránili mnoho životů a smrt našich blízkých nebyla marná." chvíli
bylo ticho za padlé druidy a Fim znovu povídá "to co se dnes v noci
stalo, nikdy nesmí opustit Moonglade a Cenariuv kruh, nikdo se to nesmí
dozvědět nebo Sylvanas nechá zabít všechny druidy jako dezertery. Všichni se
teď vrátíme k tomu, co jsme dělali a budeme falešně slavit
vítězství." druidi na sebe navzájem kývli a vydali se každý svým směrem.
(Zilfin)